Intervjueerisin Väätsa Põhikooli inglise keele õpetajat Kadri Voolaid-Haardet, kes töötab meie koolis alates 2020. aasta septembrist. Rääkisime maitsvast koolitoidust, kasulikest ja kasututest oskustest ning õpetajatöö valust ja võlust, juttu tuli ka õpetaja Kadri lapsepõlvest, tema soovidest, unistustest ja mälestustest!
![](https://static.wixstatic.com/media/2bddd3_460b9d4f8d764781a691634bd3cd6dd9~mv2.jpg/v1/fill/w_980,h_653,al_c,q_85,usm_0.66_1.00_0.01,enc_auto/2bddd3_460b9d4f8d764781a691634bd3cd6dd9~mv2.jpg)
Räägi oma lugu: kus kasvasid, õppisid ja kuidas Väätsale jõudsid?
Ma olen kasvanud ja elanud oma lapsepõlves Koerus, väikeses kohas, õppinud mõisakoolis. Seepärast ka Väätsa on mulle südamelähedane ja armas, kuna meenutab lapsepõlve. Peale Koeru Keskkooli lõpetamist ma abiellusin ja mul sündisid lapsed ning alles siis läksin ma ülikooli õppima, oli vaja sellist mõtlemisaega, kuigi ma teadsin, et minust peab õpetaja saama. Tartu Ülikoolis õppisin ma klassiõpetajaks, oli väga põnev ja tore aeg. Vahepeal elasin ka Tallinnas ja töötasin ühes jalgpalliklubis, kus oli samuti väga põnev. Peale seda jõudsin tagasi Vodjale ja Järvamaale ning töötasin 15 aastat Vodja koolis. See oli armas mõisakool. Väätsale sattusin ma nii, et olin mõelnud mitu aastat selle kooli peale, olin kuulnud väga huvitavaid lugusid, mida siin tehakse, aga üldse tegelikult sisu ei teadnud. Üks armas sõber kutsus mind siia ja ma väga väga pikalt mõtlesin ja viimasel hetkel otsustasin ning siia jõudes oli kohe hea ja õige tunne.
Kas oled soovinud väiksest peale õpetajaks saada?
Jah, kindlasti. Juba algklassides ma mängisin oma sugulasega kooli ning tegin valmis kõik vihikud ning just hiljuti sain teada, et need on siiani kõik alles. Ma tõsiselt tunnen, et olen sündinud õpetajaks!
Millist koolilõunat serveeriksid presidendile?
Väätsa koolis on tõesti väga maitsvad toidud. Ma arvan, et midagi kalaga, näiteks mõnda kalarooga, sest see on väga hea olnud siin alati.
Mis või kes on sinu elus olulisim?
Kõige olulisemad minu jaoks on kindlasti minu pere, minu lapsed, samuti ema ja tegelikult praegusel keerulisel ajal on pere saanud veel tähtsamaks, mis on väga tore.
Kas oled pigem hommiku- või õhtuinimene? Miks?
Õhtuinimene. Mulle meeldib õhtul kaua üleval olla ja hommikul meeldiks kaua magada, aga ei saa ja niimoodi on väiksest peale olnud. Ma ei ole seda muuta saanud.
Milline on sinu kõige kasutum oskus?
Ma arvan, et käsitöö. Mulle tegelikult tohutult meeldib see ja on hingelähedane, aga ma ei kasuta seda enda igapäevatöös ning ei ole jõudnud ja saanud sellega üldse tegeleda.
Mida pead õpetajatöö juures kõige tähendusrikkamaks või toredamaks?
Ikka õpilasi ja lapsi. Nad on kõige tähtsamad ja lähevad alati hinge. Mulle väga meeldib lähtuda õpilasest, näha tema tugevusi ja nõrkusi ning olla paindlik. Läheneda lapse südame järgi.
Miks on liialt paljudele õpilastele kooliskäimine vastumeelne?
Ma arvan, et tekib selline rutiin ja tüdimus hästi kergelt - lapsed tahavad otsida põnevust ja mitte just parima meelega rahulikult tegeleda vahel vajalike, kuid raskete ja igavate teemade ning ülesannetega. Usun, et tegelikult tuleks muuta koolides õppekavu ja süsteemi rohkem õpilastest lähtuvalt ning paindlikumaks.
![](https://static.wixstatic.com/media/2bddd3_fe0f580f02754d19833a5b7e94b584ff~mv2.jpg/v1/fill/w_980,h_653,al_c,q_85,usm_0.66_1.00_0.01,enc_auto/2bddd3_fe0f580f02754d19833a5b7e94b584ff~mv2.jpg)
Milline on sinu lemmik Disney animatsioon?
Täna just vaatasime ühe klassiga tunnis storybook’i “Coco”. Ma arvan, et see on minu üks viimase aja lemmikuid.
Missugune on sinu lemmik kooliruum?
Väätsal on kõik ruumid toredad! Ma arvan, et meie sotsiaalpedagoogi tuba on äge ja huvijuhi oma samuti. meediaring
Kas töös tuleb palju ootamatusi ette?
Jaa, iga päev tuleb vastavalt vajadusele ümber orienteeruda ja kohaneda. Näiteks ükspäev, kui mul oli vaja läbi viia videotund veebi vahendusel, siis arvutis ei olnud internetti, tuli kiiresti ümber orienteeruda. Mina arvan, et alati saab hakkama ja minu meelest kõik ootamatused teevad justkui erksamaks ja värskemaks.
Intervjueeris ja pildistas: Bibi Loore Pilipenko, 6. klass
Comentários